Tillykke. Du har fået en lille pige.
"Bagefter er nogle stærke de ødelagte steder."
"Overlever" betød en, der har overlevet.
"Moderne psykiatri ser overlevelse som en forbandelse -
- ligesom Sisyfos med sin sten."
"Så hver dag vågner vi for at overleve igen."
- Hvad skete der? Syd? - Nej.
Sydney.
Lad mig være.
- Så det her er dit højeste ønske? - Hvad?
- Det her sted. Museet. - Kender jeg dig?
Det er mig, Syd.
Hvem?
Glem det. Fis af.
- Jeg skriger. - Jeg sidder her.
- Du er advaret. - Klart og tydeligt.
- Kan du lide maleriet? - Kan du ikke?
- Det er... - Hvad er det?
Nej, glem det.
Det er fanget i alt det negative rum.
Ingen fødder eller hænder. Tildækket mund.
Kan hverken kommunikere eller få kontakt.
- Det er... - Ærligt.
Det var ikke ordet, jeg tænkte på. Det er det nok også.
Hvad mente du med dét før?
- Hvornår? - Du sagde "mit højeste ønske".
Det, du ønsker dig mest.
Jeg ser dig tit her. Du sidder og kigger.
Det må være dit sted.
Hvor du er en del af verden uden at skulle røre den.
Du ved ingenting.
Tror du, spøgelser vil bo i et hjemsøgt hus?
Se det igen.
Rør hende ikke. Hun kan ikke lide det.
Stakkels fortabte nisse Holder sig alene
Bor hos sin mor Fordi far er i helvede
Stakkels fortabte nisse Holder sig alene
Bor hos sin mor For far er i helvede
Vi gik alle på Eighth Street -
- som var den en blodåre i en stor livsform -
- i en større organisme.
Ingen forstod betydningen af de tilfælde, som forenede os.
- Kom nu. Bare et kys. - Nej.
- Jeg har set dit blik. - Hold op.
Iskolde sæk.
Vil du have et kys?
Hvad har du ...?
Åh nej!
Hvad er der sket?
Det var ham. Han slog dem uden grund.
- Vent. Hvad har jeg gjort? - Kom.
Jeg ville bare have et kys.
- Jeg tog fejl. Det er parret. - Hvem er du?
David. Du er Syd. Sydney Barrett.
Født af Joan Barrett. Må ikke berøres uden at bytte plads.
Favorittøjdyr er hvalrossen Knurhår.
Rolig. Jeg er en ven.
Du er i labyrinten. Fanget i dit eget liv. Det var alle.
Deres labyrinter var enklere.
Ptonomy ville glemme. Melanie ville være urørlig.
Jeg vil befri dem.
Men dig... Det tog lidt tid, men jeg regnede det ud.
Som sagt er det parret.
Måden, de er sammen på. Og tætte.
Du så dem som lille, Nu kommer du hver uge -
- og leder efter det, de havde.
Forkert.
Kig igen.
Få jer dog et værelse.
Han begyndte at slå dem.
Forkert.
Stakkels fortabte nisse Holder sig alene
Bor hos mor For far er i helvede
Hallo! Skrid!
Hej, jeg hedder David.
Jeg er lærer her.
- Generede de piger dig? - Du snyder.
Du kan ikke bare spørge mig.
Du skal selv finde ud af det.
Jeg troede, vi var i labyrinten.
Munken.
Igen.
Cary? Cary?
Cary?
Jeg sidder fast.
Jeg er herinde.
Du skal hive.
Hiv! Hiv nu!
Undskyld? Hej! Undskyld?
Hallo? Vi er lige vågnet.
Jer og alle andre. Munken lå død på fortovet.
Så vågnede alle de savnede, 300, der skal på wc.
Munken sprang ud fra taget. Han kan have smittet folk overalt.
- Fra taget? Hvordan? - Det er uklart.
- Hvad med David? - Og Syd?
Hvorfor er de ikke vågnet ligesom de andre?
- Nej. - Hvad er der?
- Det kan ikke passe. - Brug ord.
De er vågne.
- Hvad? - Deres hjernebølger er forandret.
Det er ikke samme mønster hos de andre.
- De er begge vågne. - Hvorfor er øjnene lukkede?
Det ved jeg ikke.
Okay.
- Nu forstår jeg det. - Gør du?
Det tog tid, men jeg har regnet ud, hvorfor du gør det.
- Mig? - Ja, dig.
Det er ikke labyrinten.
Det troede jeg, men det her er dig.
Du tror, at hvis du viser mig, hvem du virkelig er -
- med alle dine fejl, så vil jeg ikke elske dig mere.
Det er en prøve, men du glemmer, hvem jeg er.
David. Tossen og junkien, der stjal -
- og bedrog og ødelagde alt.
Du traf dårlige valg. Du var ung.
Verden er et grimt sted for os. Mod folk som os.
Jeg elsker dig.
Der er intet, du kan vise mig, der vil skræmme mig væk.
Kan vi godt tage hjem nu?
Prøv igen.
Prøv.
Nej. Seriøst?
Jeg giver ikke op.
Jeg giver aldrig op.
"Bagefter er nogle stærke de ødelagte steder."
"Overlever" betød en, der har overlevet."
"Moderne psykiatri ser overlevelse som en forbandelse".
"Ligesom Sisyfos med sin sten."
"Så hver dag vågner vi for at overleve igen."
Bare et kys. Jeg har set dig kigge på mig.
- Hold op. - Iskolde sæk.
Vil du have et kys?
Jeg har allerede brugt min.
Jeg går ud.
Det her er hyggeligt.
Hej.
Jeg går ud.
- Åh nej! - Jeg har ikke gjort noget.
- Hun er 15 år! - Jeg har ikke gjort noget!
- Jeg har ikke gjort noget. - Nej!
Jeg sværger ved Gud. Jeg har ikke gjort noget.
Okay.
Jeg tror, at jeg forstår det.
Det handler ikke om at være alene.
Eller om at være forelsket.
Det handler om det, du overlevede.
Det står skrevet. "Verden ødelægger alle, og bagefter -
- er nogle stærke de ødelagte steder."
Fortsæt.
Det handler ikke om pigen, hvis mor ikke kunne kramme hende -
- som ønskede, at et kys fra en prins ordnede alt.
Det handler om traumet, og at det gør os stærke.
Du overlevede mobningen og følelserne, du fik.
Du skar dig med den sløve klinge. Jeg har også levet det liv.
Så mødte jeg dig, og det var ægte kærlighed -
- som i et eventyr.
Det her er ikke et eventyr.
Det er det for mig.
Ved du, hvad kærlighed er?
Det er et varmt bad.
Hvad sker der med ting, der ligger for længe i bad?
De bliver bløde.
Falder fra hinanden.
Jeg læste novellesamlingen.
Den i din bog.
Først forstod jeg ikke, hvorfor du havde historier -
- om sexklubber og narkovrag. Men så læste jeg det her:
"Narkomaner, masochister og ludere og dem, der har forspildt alt -
- udgør ringen af de mest lysende engle på himlen."
Der er krig. Skat, det her liv...
De ting, vi udholder...
Du så fremtiden, og det er dommedag.
Hvem overlever den?
De, der elsker? Eller de, der kæmper?
De narrer os og påstår -
- at kærligheden vil frelse os.
Den gør os bare dumme og svage.
- Tak. - Se på mig.
Kærligheden vil ikke frelse os.
Det er det, vi må frelse.
Smerte giver os styrke til at gøre det.
Alle vores ar, vrede og fortvivlelse...
Det er en rustning.
Skat. Gud elsker synderne mest -
- fordi vores ild brænder.
Meget stærkt.
Brænd sammen med mig.
Okay. Jeg er klar.
Er dét ..?
Jeg er tilbage.
Tekster: Kasper Herløv www.sdimedia.com